Anteeksi. Luulin, että sinulla on nälkä.
Olinpas hölmö. Moikka sitten. Missä... siskosi on?
Sen kuin sivuutatte minut. Ikkuna on kahvin ajan auki, sitten jäätte ulos.
Herra Spiegleman? - Rouva Gauthier?
Hauska tavata.
Sanoinhan, että asunto on 4. kerroksessa?
Sanoitte, kyllä sanoitte.
Eiköhän tämä tästä. - Jos niin sanotte.
Ole hyvä.
Ilo oli puolellani.
Kyllä kylmä kämppä on ihana.
Eihän teille jaksa vihoitella.
Spencer, oletko jalkeilla? - Tulossa!
Bonjour... - Hei.
Puhutko englantia? - Puhun.
No hei. - Eilisen. Murhaajasta ei ole mitään.
Oletko tehnyt ristisanan? - Teenkö sitä koskaan?
Hei vain. Muutan yläkertaan, 12:een.
Luulin jo, että toimitat tyynyjä. - Sepä olisikin outo työ.
Siistiä, että puhutte englantia. Minä olen Victor. Hauska tutustua.
Spencer. Tässä on Louise.
Hauska tutustua. - Okei, moikka nyt.
Ja niin hän häviää.
Onnea muuttoon. Auttaisin mieluusti, mutta... olen laiska.
Ei, mitä? Älä nyt. Veljeni tulee Ottawasta apuun.
Laskin leikkiä, Vince. - Niin, niin...
Hän on pitkäkin - mistä minä pidän.
Slovarin aikana pitää voida nojata pää miehen rintaa vasten. Helvetin hottia.
Mutten koskaan tapaa miehiä, jotka ovat niin pitkiä -ja vaaleita.
Pidin vaaleita miehiä myyttinä. Eihän heitä näe missään.
Ja se kroppa. Se on upea.
Kosketin kurottautuessani käsivartta, ja paidan alla oli kuin panssari.
Joo-o, ja hänen nimensä on Roland.
Nimi on sinusta varmaan nössö, minusta seksikäs, -
peribrittiläinen, kuin jokin lordi Mikä-lie.
Hän hakee minut töistä tänään.
Etkö lopeta keskiyöllä? - Mitä sitten? Me mennään lasillisille.
Siis en minä meinaa maata hänen kanssaan. - Mutta makaat silti.
Onko Gazettessa mitään siitä sarjamurhaajasta?
Sarjamurhaajasta? Yksi nainen on kuollut.
Kolmepa, kuollut ja raiskattu.
NOTRE-DAME-DE-GRÂCEN SURMATÖILLÄYHTEYS?
...kolme surmaa kuukaudessa...
Montrealin poliisi on myöntänyt, että yhtäläisyyksiä on muitakin kuin alue.
...viiltoja kurkussa...
...sarjamurhaaja...
Eikö sinua varmasti haittaa? - lhan sama. Eihän täällä ketään ole.
Okei, illanjatkoja.
Jos kuulet Nathaliesta, sano, että nirhaan hänet. - Ja otat väkisin.
Hei!
Anteeksi kauheasti. Tulet pilkko- pimeästä sisälle, ja minä huutelen...
Olenpa ääliö. Olen se Victor aamulta. - Muistanhan minä.
Lorvin tässä, koska odottelen veljeäni, jonka piti auttaa kantamaan sohvaa.
Anteeksi kauheasti. - Älä nyt pyytele anteeksi.
Olen lueskellut liikaa siitä sarjamurhaajasta.
Ai mistä?
Etkö ole nähnyt? - Voi sentään, onpa kamalaa.
En tiennyt tällaisesta mitään. - Saat pitää sen. lhan varmasti.
Okei, kiitos.
Rankka päivä?
Oletko puhunut sen uuden tyypin kanssa? - Aamulla vain.
Entä sinä sitten? - Hän on ala-aulassa...
...sohvan kanssa, jota hän ei saa kannettua.
Pitäisi kai mennä auttamaan, mutta... - Mutta mitä?
Mutta kun en halua mennä.
Kelpo tyttö.
Menen ruokkimaan kissat nyt.
Haluatko syödä sitten jotain? - En. Moikka.
Hyvin sujuu!
Kiitos, Louise. Eihän tämä raskas ole mutta muuten vain tönkkö.
Tämä on vanhempieni vanha sohva. Mukavaa, kun sain sen.
Kiitos kauhean paljon. Olet paras naapuri kaikista historian naapureista.
Mitäs pienistä. - Tahdon korvata tämän.
Laitan sinulle ruokaa tai vien sinut syömään. - Asetu nyt ensin taloksi.
Tiedetään. Anteeksi, anteeksi.
Typeriä tapauksia typerine avuntarpeineen.
Tänään vain.
Ja vain siksi, kun saitte omantuntoni kolkuttamaan.
Tuliko rukkaset? - Moikka sitten, herra Chou.
Tapaile kivempia poikia.
Hei. - No hei. Mitä kuuluu?
Hyvää vain. Olen velkaa sinulle sen illallisen. - Älä siitä murehdi.
En murehdikaan, haluan vain kiittää kunnolla.
Hei. - Terve. Hyvää huomenta.
Toitko lehden? - En ollut eilen töissä.
Tänään on tärkeä ilta. Seuraatteko illalla äänestystuloksia?
Ajattelin, että voitaisiin laittaa ruokaa ja ihmetellä.
Huono ajatus, antaa olla. - Sopiihan se.
Ollaan täällä. Voin laittaa ruoan. - Minä voin tuoda jälkiruokaa.
Tulen seitsemän korvilla. - Sen kuin.
Hauska juttu. - Niin varmasti. Nähdään.
Saamari!
Helvetin katit.
Anteeksi, olemme poliisista... - Puhun englantia.
Hetkinen vain. Mistä on kysymys?
Johanne... - Mitä Johannesta?
Missä hän tapasi miehen? - Ei hän kertonut.
En tiedä, missä hän käy ulkona. Hän asuu kai keskustassa.
Kuvailiko hän miestä? - Kuvaili, mutta en oikein kuunnellut.
Mies oli vaaleatukkainen, -
lihaksikas -
ja pitkäkin kai, hänestä siis. Ei sen tarkempaa kuvausta.
Sanoiko hän miehen nimeä? - Se olijokin typeränkuuloinen...
Roland. Nimi oli Roland.
Luuletteko, että kyseessä on sama mies kuin se... sarjamurhaaja?
Mikä sarjamurhaaja?
Raiskattiinko hänet? - Hänet kyllä pahoinpideltiin.
Kuulostaako se Roland siltä mieheltä, jota etsitte?
Louisehan nimesi oli? - Aivan.
Louise, kiitos avustasi.
Jos keksit Johannesta vielä jotain, mitä tahansa, -
soita minulle.
Matkapuhelinnumeroni on takapuolella.
Herra Brandt, pitäisikö minun huolestua?
Pitäisikö minun olla varuillani?
Sinun ikäisesi naisen pitäisi aina olla varuillaan.
Maailma on häijy paikka.
Hei, mitä luulet tekeväsi?
Saamari, kun ei voi katsoa, mihin kulkee. - Anteeksi...
Koetan somistaa paikkaa, eikä kukaan välitä paskaakaan.
Ei mitään kunnioitusta, piru vie.
Ei mitään järkeä...
Tästähän tulee oikea juhla-ateria. Fenkolia... Fenkoli on ihanaa.
Olisiko pitänyt hankkia vielä jälkiruokaa?
Illallisseura tuo jälkiruoan. - Illallisseurako?
Onpa salaperäistä. Olet salaperäisin potilaani.
Tahdon vielä ottaa asian puheeksi, koska pelkään sitä sietämättömyyttä.
Jos tahdot äänestää, saan auton pian... - Kiitos, rouva Van Ilen.
Ne voivat voittaa yhdellä äänellä. - Otaksutte turhia.
Anteeksi, Louise.
Uskomatonta. Lihaksistoltasi ei voisi vaatiakaan tämän parempaa.
Olen luonnostani atleettinen. - Niin totisesti olet.
Rouva Gauthier, Louise tässä. - No hei, tyttönen.
Se uusi asukas, se Victor... Antaisitteko hänen numeronsa?
Hänkö siis kysyi miehen numeroa? - Nykytytöt ovat meitä onnekkaampia.
En tiennytkään uudesta vuokralaisesta. - Hän on nuori, juutalainen.
Luulin aina, että Louise ja Spencer... - Samoin, samoin.
Mutta mitään ei ole tapahtunut, ja nyt käy näin. - Sääli niin komeaa miestä.
Kovin komeaa. - On se miltei traagista.
Kenen kanssa hän illastaa? - Ei hän paljastanut. Hän vaikenee kuin muuri.
Soittaako se Valérie? Hän se on hirveä.
Surullinen tapaus. Hän juo kauhean paljon. - Selvästikin.
Rouva Gauthier, vaivautuisitteko vastaamaan puhelimeenne? Jumalauta...
Rohkeutta. - Kerron sitten, mitä näen.
Onhan tämä vähän naurettavaa, mutta matkaa on vain muutama kortteli.
Ilmoittele, jos ei sovi tai jotain. Nähdään viimeistään illallisella.
Hei vain. - Hei.
Tulin... Hei! Olenko myöhässä?
Et ollenkaan.
Pidä varasi. - Sinä myös.
Katso, että saat saattajan. - Katson.
Anteeksi viestistäni. - Miksi muka? Tämähän on vain kunnia, ilo.
Hävetti, kun en tullut ajatelleeksi tätä itse.
Sarjamurhaaja käy kauniiden tyttöjen päälle NDG: ssä, ja sinä kuljet yksin.
Hulluahan se on.
Kiitos tästä. - Mikäs tässä.
Hei. - No hei.
Louise on ylhäällä laittautumassa.
Sisään vain.
Lukiossako sinä opetat?
Alakoulussa itse asiassa. - Selkis.
Eikö se ole kuin lapsenvahtina olisi? - Kyllä siinä sekin puoli on, -
mutta voidaan väittää, että se vaihe on elämän tärkein ikä oppimisen kannalta.
Aivot eivät lapsuuden jälkeen ole enää yhtä avoimet uusille ajatuksille.
Kunhan vitsailin. Työ on varmasti hyvin palkitsevaa.
Rakastan työtäni. - Niin varmasti.
Mistä olit juuri palannut? - Kiinasta, Pohjois-Kiinasta.
Mieletöntä. Teitkö samaa sielläkin?
Suurin piirtein, mutta olihan se... - Kiinalaisempijuttu?
Etkö ole täältä kotoisin? - Synnyin Ottawassa, mutta vartuin NDG: ssä.
Tervetuloa takaisin Kanadaan, toistaiseksi ainakin.
Siinäpä ajatus.
Kanadan malja. - Toistaiseksi.
Missähän se Louise viipyy? - Hän varmaan leikkii mirrinsä kanssa.
Kissansa siis. Hän on hulluna kahteen kissaansa.
Älä anna noin helppoja, Victor.
En voi luvata mitään.
...äänestetäänkö kyllä vai ei? Tässä kansanäänestysilta Montrealista.
Tahtoisin sanoa jotain, mutta anteeksi, jos kuulostan kusipäältä.
En siis tahdo kuulostaa alentuvalta.
Taidan vain pahentaa asiaa.
Tahdon vain sanoa, -
että on hienoa nähdä, miten vaivattoman oloisesti pystyt toimimaan.
Olipa se kamalasti sanottu.
Minun ei pitäisi antaa koskaan puhua. En juuri tapaa juoda. Olen humalassa.
Eikö rouva Gauthier ole kertonut? Tarinaani?
Ei... Siis ei.
Hän juoruilee, joten pidä varasi.
Olin autokolarissa viime talvena. Vaimoni kuoli.
Voi hyvänen aika... Tai siis... Onpa kauheaa.
Niinhän se on. Lääkärin mukaan pystyisin vielä joskus kävelemään, -
mutta toistaiseksi ei ole tapahtunut mitään.
Tuo... Tuohan on kamala tarina. - Niinhän se on.
Spencer, en osaa sanoa, miten pahoillani olen...
Miksi helvetissä? Et sinä ole tehnyt mitään.
Missä se Louise kuppaa? Kuolen nälkään.
Kappas vain. Kuin apteekin hyllyltä.
Ovatko nuo uusia? - Mitkä?
Nuo ilkeän hain näköiset. - Eivät muistaakseni.
Kesältä ne taitavat olla.
Okei, koska joku unohti tuoda jälkiruokaa...
Unohdin täysin. Voin kipaista... ...mutta toi kaksi kelpo viiniä...
Pidän viinistä. En juurijuo sitä, mutta luen siitä ja vertailen...
Lakkaako tuo höpisemästä? - Anteeksi.
Viini plus viini miinus jälkiruoka on kahvia ja niukahkosti suklaata...
Voisiko tuon helvetin tv: n sammuttaa? - Virallista tulosta ei tiedetä vielä.
Tiedetäänpä: sinä voitit. Kanada, juhuu.
Voiko sen panna edes äänettömälle? - Voihan sen...
Mutta enhän minä yksin voita... vaan me kaikki voitamme.
Voitammeko? Miksi? Siksikö, kun olemme englanninkielisiä?
Ei...
Voinko ottaa paukun? Otatko sinä jotain, Victor?
Sopisiko, että käärin jointin? - Se sopisi vallan hyvin.
Hienoa. - Haluatko viskin?
Anteeksi, kun tyrin jälkiruoan kanssa.
Mutta se suklaa oli tosi hyvää. - Oli herkullista. Kiitos.
Täytyy ottaa uusiksi, piakkoin, minun luonani.
Voi hyvänen aika! Sinun luonasi, mutta minä laitan ruoan.
Kiitos, kun saatoit minut. - Ei kestä, ei kestä.
Lopetatko samaan aikaan huomenna? - Lopetan...
Tulen hakemaan sinua. - Eihän...
Et saa kulkee yksinäsi, kun joku hullu juoksentelee ympäriinsä.
Okei, kiitti. Okei.
Okei, kiitti. Moikka.
Hyvää yötä.
Turha odottaa, että vaatteesi, telkkarisi tai kamasi ovat täällä enää!
Hei, puhun sinulle!
Etkö näe, etten ole kunnossa? Minua ei kannata jättää nyt yksikseni!
Pirun persereikä!
Tämä on Jérôme Langlois'n vastaaja...
Haista paska! Et viitsi vastata puheluihinikaan, senkin paskiainen!
Jumalauta...
Soitan toimistollesi tunnin päästä, -
ja jos et soita takaisin, sinua odottaa kotiovella pelkkä lappu, ällötys.
Ja paskanmarjat minä mitään lappua jätä.
Tavoittelemanne vastaaja on täynnä.
Ei se mikään mies ole vaan paskalaari, helvetti.
Menkää pois! Menkää pois, hemmetin katit!
SARJAMURHAAJAYHÄVAPAALLA JALALLA ...viiltää kurkun...
...sekä kuristaa...
Hei vain. Lähdetäänkö kotiin?
Miten töissä sujui tänään? - Hyvin.
Sattuiko mitään mielenkiintoista? - Ei.
Maistuisiko ihan oikea kiinalainen ruoka tänään?
Ei... - Okei.
Minähän työskentelen kiinalaisessa. - Niin, mutta ajattelin... Antaa olla.
Muista sitten juhlani perjantaina. - Okei.
Minulla on yllätys, josta kyllä pidät. - Okei, hienoa.
Kiitos, Victor. Nähdään taas.
Ei hyvänen aika...
Anteeksi nyt...
Hei, naapurisi tässä. Olen kyllästynyt siihen, että kissasi repivät roskiani.
Lisäksi ne säikyttävät linnut pois lintualtaasta, jonka olen ostanut -
tämän helvetin talon somistamiseksi.
Otin yhteyttä asianajajaan, ja hänen mukaansa voin haastaa sinut...
Koska olet englanninkielinen ja voitit äänestyksen, et kai käsittänyt viestiä.
Puhun nyt selvästi: pidä ne helvetin kattisi kaukana...
Hei, tyttöseni. Meillä tuntuu olevan taas ongelma Valérie Langlois'n kanssa.
Kuinka joku ei voi pitää teistä?
Terve!
Pelottavat linnut lintualtaalta... Talvihan nyt on, helvetti vie.
Jumala ne linnut pois pelottaa.
Eikä palotikkaita saisi tukkia roskilla.
Se nainen taitaa olla kajahtamassa.
Olisit nähnyt tämänaamuisen metakan.
Aviomiehenkummajainen lähti taas "liikematkalle". - Säälittävä hän on.
Eikö hän tunnu sinusta sarjaraiskaajalta? - Ei.
Lehdessä olijuttu siitä oikeasta sarjaraiskaajasta.
Oikein valtakunnan uutinen. Onpa jännittävää.
Voinko kysyä yhtä asiaa? - Siitä vain.
Mikset ole sanonut, että tunsit viimeisen uhrin? Kuka hän olikaan?
Johanne. - Niin.
En tiedä. En tuntenut häntä kovinkaan hyvin.
Mistä sinä sitten tiesit asiasta - siitä, että tunsin hänet?
Lehdessä luki, että hän oli kiinalaisravintolassa NDG: ssä.
Missä lehdessä? - En minä muista. Jossain Van Ilenin tuomassa kai.
Mitä jutussa luki? - Että tyttö oli kiinalaisessa ravintolassa NDG: ssä.
Se oli pikkujuttu. lhmettelin vain, mikset ole puhunut asiasta.
En minä osaa sanoa. Silloin oli se kansanäänestysilta.
Victor oli paikalla. - Niin, Victor tuntuu olevan nykyään aina paikalla.
Niinpä kai.
Miten teillä menee?
Mitä tuo tarkoitti? - Älä viitsi, Louise.
En käsitä, mistä puhut.
Selvä on.
Saanko toisen? - Matkaryypyksi. Minulle riitti.
Mitä helvettiä?
Mitä helvettiä puuhaat, Victor? - Ai, huomenta. Rouva Gauthier antoi luvan.
Minusta oli hölmöä, ettei näitä ole, muutenkin kuin sinun vuoksesi siis.
Mutta kun kerran asut täällä, niin se on vieläkin hölmömpää...
Niin mitä?
Pyörätuoliramppeja.
Spencer, hei...
Anteeksi, olisi pitänyt kysyä ensin.
Ajattelin kai, että tämä olisi ollut mukava yllätys jouluksi.
En arvannut, että ottaisit nokkiisi.
En minä ottanut nokkiini. Keitän sinulle kahvia.
Hei, tyttöseni.
Rajansa kaikella. Hän on soitellut päivittäin.
Niin minullekin. Mikä nyt? Onko teidän nälkä?
Oletko soittanut takaisin? - En, en vielä.
Okei, tajuan kyllä.
Minulla ei ole mitään sanottavaa hänelle.
Numeroni on jääkaapinovessa. Palaan 27. päivä.
Tahdon vain sanoa, että olisi hyvä, jos sinulla olisi seuraa jouluna.
Hyviä pyhiä, rouva Van Ilen. - Sinulle myös, Spencer.
Sinä se kelpaisit pyhimykseksi. - Käsillä vain on hienoa tehdä kaikkea.
Hauskaa joulua!
Hän on kauhean mukava. - Inhoan häntä.
Oletko tulossa joulujuhliini? - En ole kummoinen juhlija.
Tarkoitus on olla ihan iisisti. Veljeni tulee... - En välitä juhlista.
En mistään juhlista, iiseimmistäkään.
Okei. Ajattelin vain... - Ymmärrän kyllä, mutta jätän väliin.
Louise kyllä pettyy pahasti.
Hei. Vau, kiitos.
Peremmälle vain.
Louise, veljeni Jonah. Jonah, tässä on Louise.
Se kuuluisa Louise. Hauska tutustua. Tässä on Jean-Marc.
Kuka ottaa juotavaa? - Minä.
Halusitko avata tämän? - En, ottaisin votkaa...
Tapahtuu.
Sinäkö se? - Louise, oletko?
Anteeksi, kysy vain. Tai minulla onkin vessahätä.
No? - No mitä?
Mitä pidät hänestä? - Louisestako?
En ole ehtinyt puhua hänen kanssaan. - Hän on mahtava.
Olemme kihloissa.
Ei helkkari. Onneksi olkoon. - Emme ole puhuneet siitä vielä.
Hän tahtoo odottaa kevääseen. Se on romanttisempaa. - Niinpä niin.
Victor... - Voi hyvä ihme, olin unohtaa kokonaan.
Louise!
Minulla on sinulle yllätys.
Anteeksi nyt. - Ei mitään.
Pikkuhetki vielä. Luota minuun.
Louise, tässä on Balthazar.
Se oli kissani Kiinassa.
Se joutui olemaan karanteenissa. Ne hommat hoidetaan Ottawassa, -
ja veljeni toi sen nyt tänne. Eikö olekin upea?
Se on täydellinen.
Mitä sinä touhuat?
Hyvää joulua, pikkukisut.
Palotikkaita 1. kerrokseenko? - Niin.
Jonah! Oletko nähnyt harmaita villasukkiani? - Kyllä ne ovat siellä.
Mihin aikaan se tapahtui? - Kolmen neljän aikaan aamulla kai.
1. kerroksessa on Spencerin asunto. - Jonah, en löydä niitä.
Oletko varma, mitä näit? - Olen kyllä.
Se on aivan järjetöntä. Spencer on pyörätuolissa.
Oliko sinulla lasit päässä? - Minähän vain valehtelen.
En minä niin väittänyt. - Aina minulla on lasit päässä!
Hei. - Olenko liian aikaisessa?
Löysin ne. - Hyvä.
Munat jäähtyvät. - Tullaan.
Haloo. - Moi, Victor tässä.
Ööh... Hauskaa joulua.
Hauskaa joulua vain.
Teillä on 20 sekuntia aikaa.
Moi sitten.
Spencer! - Niin?
Oletko nähnyt kissojani? - En.
Siis tänään, tänä aamuna? - Ehen.
Okei, kiitti.
Rouva Gauthier...
Jos en ota näitä alas nyt heti, ne roikkuvat seinällä vuoden.
Ette ole sattunut näkemään kissojani?
En ole, en tänään.
Kuulkaas nyt...
Mitä nyt?
Älä katso, älä katso.
Tietty se oli hän. Hän vihasi kissoja. - Emme tiedä, myrkytettiinkö ne.
Eivät ne saaneet sydänkohtausta samaan aikaan. - Emme tiedä, oliko se Valérie.
Kyllä se tiedetään.
Jotain pitää tehdä. Ei niitä voi jättää lumeen tai heittää roskiin.
Ei tietenkään. - No jotkut tekevät niin.
Louise ei ole "joku". - Tiedän sen kyllä.
Louise, mitä sinä tahtoisit tehdä?
Tahdon haudata ne.
Valérien ikkunan alle.
Isä meidän, joka olet taivaissa, -
tapahtukoon tahtosi niin maan päällä kuin taivaissa...
Olet rakas. Olet rakas.
Olet rakas...
Hei vain. - Minun pitää päästä sen luokse.
Taasko murha? - Niin, jokin päivä sitten. Etkö ole lukenut?
Ällöä. Tuommoista ei saisi painaa. Meinasin oksentaa.
Terve, Nathalie. - Hei, Victor.
Onko valmista?
Kysyin rouva Gauthierilta, miksi päästäisimme Balthazarin ulos, -
kun talossa on kissanmurhaaja. Mozart ja Tia Maria on jo menetetty.
Se Valérie on mielenvikainen.
Voi pojat, että on kylmä.
Oletko varma? Ostin lammasta. Luulin, että se on suosikkilihaasi.
Onhan se, mutta haluan nyt käydä kylvyssä ja olla rauhassa.
Okei, okei. Oletko varma...
...ettet halua poiketa katsomassa Balthazaria?
Voisikohan se tulla yöksi minun luokseni?
Tiedän, ettemme ole tunteneet kovin pitkään, -
mutta kun tapasimme, tunsin välillämme yhteyden, -
jota en osannut selittää, joten...
Tiedän, ettemme ole tunteneet kovin pitkään, -
mutta tunnen välillämme yhteyden, jota en osaa selittää.
Koeta nyt selittää, senkin pönttö.
Tiedän, ettemme ole tunteneet kovin pitkään, mutta kun -
tunnen välillämme yhteyden... enkä oikein osaa selittää sitä.
Kun katson sinua, näen, että saatat tuntea samoin.
Tässä tulee lista, jota kasaan. Sano, jos jotain puuttuu.
Tarvitsen partaterän...
...kumihanskat...
...ja jotain, millä raiskata hänet.
Ja sitten kai tarvitsen spermaa, jotta kaikki näyttää aidolta.
Hetkinen vain. Minä voin hoitaa tämän. - Jaaha.
Minun pitää käydä kämpilläni.
Älä katso minua noin.
Oletko nähnyt tätä?
Totta, yksityiskohtia on paljon enemmän.
Tappaakohan hän uhrinsa raiskauksen aikana vai sen jälkeen?
Vai peräti ennen sitä?
En osaa sanoa. - Varmasti ennen.
Miksi luulet jutun kiinnostavan sinua noin? - "Miksi luulen"?
Onpa kusipääkysymys.
Et ikinä kysyisi mieheltä noin.
Tai kysyisit varmaankin.
En tiedä, Spencer.
Olen tirkistelijä, ja se kiihottaa minua.
Olen tunnoton, ja se saa minut elämään. Mitä väliä?
"Miksi" on tylsä ja väärä kysymyssana.
Niinkö? - Niin, eikä tuollainen kysymys vastaa tasoasi.
Mikä oikea kysymys sitten on?
"Mitä seuraavaksi?"
Piditkö tanssimisesta? - En, mutta katselin mielelläni.
Ahaa, pidät kai siis tästä? - Parempaakin olen nähnyt.
Tuskin hiljattain silti.
Olet surkea. Tippiä ei heru, ellet täytä lasiani uudelleen.
Lähdetkö tosiaan? Minä en ehdi junaani, Louise.
Olen flunssassa, Nathalie!
Voi helvetti.
Hei, muruseni. Tulin ajoissa kotiin.
Louise.
Älä nyt riehaannu, Vic.
Hei, Louise tässä. Jätä viesti.
Hei, Louise. Minä tässä, Victor.
Olin ravintolalla, mutta olit lähtenyt. Fiksu veto, kun on näin kylmä.
Toivottavasti olet lämpöisessä. Soittele. Heippa.
Tämä on Jérôme Langlois'n vastaaja.
Kaipaan sinua. Oletko nyt tyytyväinen?
Kaipaan sinua.
On joulunaika, ja olen yksin kotona enkä ole edes juonut.
Toivoisin sinun olevan täällä.
Oli miten oli...
Rakastan sinua.
Hei sitten.
Niin olen tehnytkin. En ole tyhmä.
Panin kanavan 60 päälle tunti sitten, mutta mitään ei tapahdu.
Odotas, niin kerron, mitä luulen.
Luulen, että haluatte minun maksavan olemattomista kanavista.
Eikö näin ole?
Paskat minä siitä, mitä sinun tietokoneruudullasi näkyy.
Ei tuosta helvetin toosasta näy mitään. Mitä apua tästä on?
Haluan puhua esimiehellesi, saada apua.
Voi hyvänen aika...
Ei, ole kiltti, älä!
Luoja, että on inhottavaa.
En käsitä, kuinka joku pystyy tähän.
Mene nyt...
Ja hitot.
Hei. - Hei.
Autatko minut ylös? Nosta minua.
Autan, totta kai.
Anna pussini.
Kiitti.
Helvetin helvetti...
Ei jumalauta...
Hei! - No hei.
Onko kaikki hyvin? Tuntuu, etten ole nähnyt sinua aikoihin.
Kahteen päivään. - Se tuntuu ikiajoilta.
Hyvää huomenta. - Huomenta.
Melkoinen hässäkkä tuolla alhaalla. - Mitä siellä tapahtuu?
Sanopa se.
Rouva Gauthier...
Hirvittävää, aivan hirvittävää.
En ole eläissäni nähnyt mitään yhtä karmeaa, tv: ssäkään.
Mitä on tapahtunut? - Valérie Langlois on murhattu.
Missä olitte tiistai-iltana? - Olin täällä.
Koko illanko?
Ai niin, tiistai olikin hiihtoiltani. Että unohdinkin.
Olitteko yksinänne? - Kyllä, olin yksinäni.
Eikö kukaan käynyt kylässä? - Ei, kukaan ei käynyt.
Vuokraemännän mukaan te sekä yläkerran nainen ja mies olette ystävyksiä.
Olemme hyvissä väleissä, mutta ystävyys olisi liioittelua.
Eli hekö eivät voi vahvistaa sanojanne?
Eivätpä kai niin. Sinä iltanako Valérie kuoli, tiistaina?
Miten hyvin tunsitte hänet? - En hyvin.
Olisitteko tunnistanut hänet kasvoiltaan?
Olisin tunnistanut hänet ääneltään. Hän tapasi huutaa miehelleen ulos.
Oletteko ollut hänen asunnossaan? - En koskaan.
Tunnetteko hänen ystäviään? - Valitan, mutta ei minusta taida olla apua.
Saatte korttini.
Roland! Hieno nimi. - Matkapuhelinnumeroni on takapuolella.
Niinpä näkyy. Okei, onnea matkaan.
Hänet kai voi vetää yli. - Ei voi.
Koskaan ei saa otaksua mitään. Näytäpä muistiinpanojasi.
Onpa sinulla kauhea käsiala.
Täällä asuu se tyttö sieltä kiinalaisesta. Hän on varmaan töissä.
Niin, niin...
Anteeksi.
Kiitos, herra Spiegleman.
Missä olitte tiistai-iltana? - Täällä, asunnossani.
Koko illanko? - Niin, silloinhan pyrytti.
Tai ehkä ei sittenkään. Tuntuu kuin lunta tulisi koko ajan.
Olitteko yksin? - Olin. Ei kun en!
Oli täällä morsiameni, Louise siis.
Siis se alakerran tyttökö? - Niin, niin - Louise.
Osan yöstä. Tai oikeastaan suurimman osan.
Samoin Balthazar, kissani. Olimme kolmistamme.
Ehkä ei pitäisi puhua kissoista, vaikka olette varmaan jo kuulleetkin asiasta.
Nähkääs kun rouva Gauthier juoruilee mielellään, -
ja Valérie, Louise ja kissat ovat olleet kuuma puheenaihe hiljattain.
Mutta te varmaan tiedätte siitä kuviosta jo.
Leikkikää, että en tiedä.
Louisehan sinä olit? - Niin.
Missä olit tiistai-iltana? - Kotona.
Yksinäsikö, koko illan? - Niin.
Menin töistä kotiin, ruokin kissan, kävin kylvyssä ja menin nukkumaan.
Samoin kuin useimpina iltoina. - Selvä.
Etkö nähnyt ketään vierasta talossa? - En.
Miten tunsit Valérie Langlois'n? - Huonosti.
Millainen suhteenne oli? - Epämääräinen.
Millainen oli hänen suhteensa kissoihisi?
Pahoittelen menetystäsi.
Olit käsittääkseni erityisen läheinen Mozartin ja Tia Marian kanssa.
Olin kyllä.
Louise, puhelimeen. - Anteeksi.
Haloo. - Tulepa luokseni, kun pääset töistä.
Meidän pitää keskustella. - Äiti, täällä on poliisi, mutta se käy kyllä.
Älä puhu sivu suusi!
Heippa, äiti.
Anteeksi nyt.
Mistä kysyittekään? Niin, kissoistani.
Hän vihasi niitä ja todennäköisesti tappoi ne, -
mutta kissojahan ne vain olivat.
Menemmekö takaisin labraan vai? - Pitää varmaan palata asuntoon.
Brandt tässä.
Ruokin ensin Balthazarin.
Kerroin hermostuksissani melkein kaiken -
sinusta, Valériesta ja kissoista, samoin meistä. - Mitä tarkoitat?
Sanoin, että... Voi paska, olisi pitänyt sanoa sinullekin.
Mitä sitten sanoit, Victor? - Että me olemme kihloissa -
ja että olit murhayön minun kanssani.
Pahinta kuitenkin on, että tiedän, kuka Valérien tappoi, -
eikä kukaan usko minua.
Mistä halusit puhua, "äiti"?
Meillä taitaa olla yhteinen ongelma. - Onko?
Sinulla on, mutta en tiennyt omastani.
Etkö? Eikö se paksu poliisi kuulustellut sinua Johannestakin?
Muistitkin yhtäkkiä hänen nimensä...
Eikö hän kuulustellut sinua tänäänkin, Valériesta?
Outoa, että muistat Johannen.
Kyllä, hän on sama poliisi. - Uskon, että minulla on ratkaisu.
Enkä minä ole vieläkään perillä siitä ongelmasta.
Louise, emme ole tainneet ehtiä jutella kunnolla tiistain jälkeen.
Uskon kuitenkin, että olet fiksu ihminen.
Uskoisin, että sinäkin uskot minun olevan fiksu ihminen.
Haluatko vielä pelleillä - vai haluatko kuulla ratkaisuni?
No joo.
Victor. - Victor?
Spencer. Näin hänet, kun hän käveli sinä iltana ulkona.
Olisin luullut silmieni valehtelevan, -
ellei Jean-Marc olisi nähnyt jonkun kiipeävän Spencerin ikkunasta sisään.
Spencer on siis kävellyt. Hän on toisin sanoen toipumassa.
Se merkitsee paljon muutakin.
Voi, Louise. Tahdot aina nähdä ihmisten parhaat puolet. - Niin kai.
Spencer tappoiValérien, eikä siinä kaikki.
Luuletko? - Tiedän sen. Hän on tappaja.
Spencer on NDG: n sarjamurhaaja.
Kuinka Victor liittyy asiaan? - Ei kuinkaan.
Siksi hän on täydellinen syntipukki.
Hän palasi vasta kaupunkiin ja on yksinäinen ja surullinen.
Saamme hänen niskoilleen Valérien murhan, samoin kuin ehkä muitakin.
Kuinka? - Kirjoitamme hänelle vaikuttavan itsemurhaviestin.
Emmeköhän yhdessä keksi jotain kumpaakin tyydyttävää?
Oletko muka miettinyt asian halki?
Olen miettinyt asiaa pitkin päivää.
Kun näin Spencerin, hänkin näki minut - tai niin ainakin luulen.
Ja jos hän on syyllinen, hänellä täytyy olla vain yksi ajatus: -
"Minun täytyy tappaa Victor."
Voimme käyttää sitä eduksemme.
Voimmeko? - Voimme. Voimme!
Viritämme ansan. Hän vain odottaa tilaisuutta päästä minusta eroon.
Lavastammeko siis itsemurhan? Kuinka?
Heitetään hänet sillalta! Mitä väliä? - Ei selvästikään ole sinulle.
Aivan niin, hän onkin poikaystäväsi.
Sulhanen, ilmeisesti. - Ilmoita, missä liikkeessä lahjalistanne on.
Virittäisimmekö siis ansan, jossa sinä olet syöttinä? - Aivan.
Entä jos hän saakin tapettua sinut? - Ei saa, -
koska en ole yksinäni, vaan me toimimme tiiminä.
Yhdessä me olemme häntä vahvempia.
Itsemurhaviesti, silta... - Kun pitää homman helppona, niin onnistuu.
Eikö? - Niin.
Oletko mukana? - Olenhan minä.
Eivätkö he ole kertoneet mitään? - Eivät mitään.
Liki vastuutonta toimintaa. - Sitä minäkin.
Hei. - Terve, tyttöseni.
Heippa.
Onpa merkillinen tyttö.
Hän ja Victor ovat kaiketi kihloissa. - lhanko totta? Kauan ei kuhnittu.
Mitä musiikkia tämä on? - Dvorákia.
Lammasta saa 10 minuutin päästä. Spencerillä on parhaat kipot ja kupit.
Louise, laittaisitko juotavaa? - Voisitko hiljentää musiikkia hiukan?
Jos sinua ei haittaa, Spencer. - Ei ollenkaan.
Päivälliskutsuilla? - Millä nyt vain. Syömme kolmisin.
Silloin voimme kertoa poliisille, miten outo ja surullinen hän oli, -
miten lähellä loppua hän tuntuikin olevan.
Tuntuu, Spencer, etten ole nähnyt sinua aikoihin. On pitänyt kyselläkin, -
oletko kokeillut ramppia jo.
En muuten ole. - Etkö vai?
Soitan sinulle ensimmäisenä, kun kokeilen.
Sepä hassua...
Mikä on niin hassua? - Yhtenä päivänä käytävässä tuoksuit niin raikkaalta.
Kun talvella käy ulkona, niin raikkaus oikein tarttuu vaatteisiin -
ja jää roikkumaan ylle kuin...
Kuin tuoksu? - Kuin tuoksu, täsmälleen.
Olet nyt kyllä erehtynyt.
Olen kai sitten erehtynyt. Niinpä kai.
Kiitos, Spencer. - Kiitos, Victor, loistokokki.
Otetaan tämä uusiksi pian. - Toivottavasti. Öitä sitten.
Jätät hänet yksin makuuhuoneeseensa.
Tärkeintä on, että palaat asuntoosi... - Ja jätän hänen ikkunansa auki. Selvä.
Mistä tiedän, että olet valmis? - Alan laskea kylpyvettä.
Sittenkö odotamme Spenceriä? - Niin, mutta emme pelkästään me.
Lupasitko, että vahdimme koko yön? - En luvannut suuntaan enkä toiseen.
Tuotako me odotimme? Sanoit, että piti odottaa jotain merkkiä.
Aika kylmä täällä. - Mitä oikein haluat tehdä, Bilodeau?
Voisin vaikka hakea meille kahvit. - Ala painua sitten.
Poliisitko? Se on huono ajatus. Älä soita poliisille.
Minusta se on hyvä ajatus, kai. - Olet siis jo soittanut.
Brandt tässä. Tietenkin muistan teidät, herra Spiegleman. Vastahan tapasimme.
Tietoa kenestä?
Mitä hänen kunnostaan?
Mitäs sanotte? Olisiko ihmeparantumisen aika?
Tiedän jo, mitä mieltä olette.
Ei helvetti. - Olen pahoillani, Spencer.
Louise!
Poliisi!
Senkin puuhakas pikkupaska.
Poliisi!
Jätä hänet rauhaan.
Olet niin saatanan säälittävä.
Tiedätkö, millaista ihmistä koetat pelastaa, -
millainen hän on? - Tiedän kaiken tarpeellisen.
Tiedän, kulta, sinun on nälkä.
Soittakaa hätänumeroon, minä menen alas.
Herra Spiegleman, soittakaa hätänumeroon.
Toimitte oikein, herra Spiegleman - joka vaiheessa.
Voit lakata maukumasta jo.
No voi, ja minä hupsu luulin, että sinun on nälkä.
Suomennos: Tarmo Hietamaa www.primetext.tv